25.000 Ro sync bluray © 21.10.2019
TEROARE NEVĂZUTĂ
Traducerea și adaptarea: Florin Lemnaru
Redactarea: Dana Olaru
Culc-o la pământ.
De ce nu folosești antibiotice, ca toată lumea?
Antibioticele nu mai dau rezultate.
Acum se fabrică produse bune pentru vaci.
Dar ce știu eu? Sunt doar un văcar bătrân.
- Crezi că o s-o ajute? - Ridică-te, fetițo! Haide!
Wesley?
Cred că am găsit-o.
Se pare că nu se simte prea bine.
A bătut cale lungă pentru un animăluț atât de mic.
Ar fi mai bine s-o omorâm.
Frank, lasă pușca!
Da, e tare bolnavă.
Nu cred că "sucul" tău de junglă o mai poate ajuta acum.
Nu știu ce să zic, Frank.
Punem pariu pe cea mai bună funie a ta, pe șa și pe carabină?
Dacă ar fi fost altcineva în locul tău...
Mă duc să-i spun lui Holly că am găsit-o.
Nu, stai! Vreau să așteptăm până o să se facă bine.
Mai pot să accept pariul?
- Nu. - Mă păcălești, Wesley?
Nu mă joc cu inima fetiței mele.
Asediul din Ennis, Montana, intră în a 52-a zi...
Iar autoritățile federale, într-un efort de a se îndepărta...
de eșecurile de la Waco și Ruby Ridge,
încă mai speră într-o rezolvare pașnică a conflictului...
cu grupul local condus de Floyd Chisolm,
un neo-nazist cunoscut pentru confruntările radicale,
care în prezent e căutat pentru încălcarea legilor federale privind regimul armelor.
Oficialitățile spun că soarta înfruntării e în mâinile lui Chisolm,
un autoproclamat "patriot al noii Americi."
"Arborele libertății trebuie stropit din când în când...
cu sângele patrioților și al tiranilor."
Thomas Jefferson?
Foarte bine, fiule! Foarte bine.
Cine a spus următoarele cuvinte:
"Nu e loc decât pentru americani 100%.
Pentru americani și nimeni altcineva."
James Madison.
Nu, d-le. F.D.R.
Franklin Delano Roosevelt.
Tipul de pe moneda de 10 cenți.
Poftim! O imagine cu el.
Îmi pare rău pentru d-l Roosevelt. A fost păcălit în Al Doilea Război Mondial...
să ne trimită băieții în Japonia și în Europa, să lupte.
Dar să vă spun ceva, domnilor.
A fost un om genial, a spus lucruri deștepte.
- Și era un american adevărat! - Da!
Dar acei soldați pompoși, din trupele guvernamentale...
care au jurat credință Națiunilor Unite?
- Sunt ei americani? - Nu!
La naiba, nu sunt americani! Știți ce vreau să spun, nu?
- Da, d-le! - Mă refer la ATF!
- Da, d-le! - La CIA!
- Da, d-le! - La FBI!
Nu-mi pasă cum își zic.
Dar știu un lucru.
Știu că acești ticăloși...
sunt adevărații tirani.
E o zi bună ca să mori, Floyd?
E greu de crezut că sunt oameni cu suflete împietrite.
- Dar voi sunteți adevărații americani. - Da, d-le!
- Voi sunteți adevărații patrioți! - Da, d-le!
- Voi sunteți adevărații cetățeni! - Da, d-le!
Vreau să vă mulțumesc tuturor pentru că mi-ați fost alături.
Știu că sunteți nerăbdători, dornici de luptă!
Dar nu pot lăsa una ca asta să se întâmple.
Așa că, o să pun capăt acestei situații.
O să ies pe ușă și o să mă predau.
O să le încurc planurile înainte să înceapă.
Hipopotam nu se scrie cu doi de P?
Mulțumesc, Frank.
Cu plăcere.
- Mississippi! - M-I-S-S-I-S-S-I-P-P-I.
Ești atât de bună...
Știi să spui Mississippi...
fără să folosești litera "i"?
- Nu. - Nu poți?
Fii atentă! M-I-S-S-I-S-S-I-P-P-I.
- Frank, n-ai altceva mai bun de făcut? - Ba da, Wesley.
- La revedere! - Pa, Frank!
Ascultați postul de radio KXRT, pe frecvența de 70,6 Mghz...
Vrei să iei micul dejun?
Ai întârziat vreo două ore, dar mulțumesc oricum.
Temperaturile sunt ceva mai mari decât cele normale...
- Nu-ți mai place cum gătesc? - Nu e asta.
- Nu? - Nu.
Poftim jumătate de omletă, așa cum ți-am promis.
Mulțumesc, tăticule.
Vrei și puțin sos Tabasco?
Sigur.
Mulțumesc.
Așa...
Nu-mi place să întreb, dar ce faci?
Teme.
Nu trebuia să le faci aseară?
Ba da, dar m-am plimbat pe deal.
Te-ai plimbat pe deal...
Ce ți-a spus tăticul despre plimbările pe deal, noaptea?
- Că sunt periculoase. - Exact. Și atunci, de ce te mai duci?
De ce sunt periculoase?
Sunt un milion de polițiști pe partea cealaltă.
Iubito, habar n-ai ce fel de demenți sunt pe acolo.
Acum, mănâncă-ți micul dejun!
De ce a plecat Frank?
Frank, știi tu, mănâncă de parcă ar fi nebun.
Pune prea mult sos Tabasco, și scoate o mulțime de gaze.
Acum e la toaletă.
Glumeam.
S-a dus în oraș să ia niște piese. O să se întoarcă repede.
De ce vor caii să fie singuri când mor?
Păi...
Caii sunt mai curajoși decât oamenii.
Oamenii... vor să-i aibă lângă ei pe cei dragi atunci când mor.
Caii... vor doar să moară singuri.
Bunicul spune că nu vor să vadă nimeni...
încotro le fuge sufletul.
Se poate și asta, dar poți să-mi torni niște ceai.
E unul din ierburile bunicului, nu-i așa?
- Da. - Și anume?
- Flori sălbatice. - Flori sălbatice? De unde le ai?
Le-am cules astă-noapte, pe deal.
Da?
Ce bun e!
Dă-le oamenilor antitoxina, Pogue, și scapă de prostia asta.
Dumnezeu să ne ajute, Floyd!
Dumnezeu să ne ajute!
Ies!
Știți ce înseamnă asta.
S-a terminat! Nu sunt înarmat!
Aici sunt! Luați-vă marele premiu!
Vino spre mine! Ține-ți mâinile la vedere! Întoarce-te!
Întoarce-te! Întoarce-te! În genunchi!
Îmi pare rău, tăticule.
Se pare că ai făcut multe greșeli.
Ține minte un lucru.
Când greșești, semeni cu maică-ta.
Când faci ceva bine, semeni cu mine.
- Unele lucruri nu se schimbă. - Așa se pare.
Drumul se va deschide curând. Floyd s-a predat.
Ce?
A ieșit cu mâinile sus acum o oră.
Dacă e adevărat, ceva nu e în regulă.
Nu te grăbi! Nu e mandat decât pe numele lui.
Restul nu pleacă încă nicăieri.
Nici o lege nu le interzice să se joace de-a armata.
N-am nimic împotriva jocului de-a armata.
Nu mă deranjează deloc.
Cred că unele din ideile lor sunt foarte bune.
Dar sunt imbecili peste tot. Iar Floyd e un imbecil.
Și încă cum!
Doamne, Wesley, dacă am putea să-i urnim de-aici!
Haide, oameni buni!
Nu vrea un avocat. Îți vine să crezi asta?
De ce ați ales să vă apărați singur, d-le?
Oameni buni, faceți loc, vă rog!
D-le Chisolm, răspundeți la câteva întrebări, vă rugăm.
- O să aveți ocazia. - La o parte, vă rog!
Ce sperați să obțineți?
De ce refuzați un avocat, d-le Chisolm?
Ce mai faci, doctore?
- Pa, tăticule. Ne vedem mai târziu. - Pa.
Salut, Clem. Scuze pentru întârziere, drumul era blocat.
În sfârșit, l-au prins pe Floyd Chisolm.
Era și timpul. Problema asta există de prea mult timp.
- Cum te simți? - Am avut și vremuri mai bune.
Rinichiul ce-ți face?
Mai bine decât înainte.
În picioare!
Luați loc!
- Salutare, Floyd. - Salutare, d-le judecător Tomkins.
Am primit caseta ta prin poștă.
Bine. N-a explodat, nu?
S-o vedem, d-le procuror.
Bine ați venit, prieteni și vecini.
Bine ați venit pe pământul meu!
Acolo e casa mea. Iar aceasta e pușca mea.
Constituția nu spune că...
țeava trebuie să aibă mai mult de 45 de cm.
Cu toții sunteți proprietari de terenuri.
Ăsta e pământul meu. Pot să fac ce vreau pe el.
Ca și voi. E o problemă locală.
Interesează cel mult ținutul.
Așa că, să-mi explice și mie cineva de ce naiba...
potera federală vine încoace plină de furie,
încercând să impună legea federală?
Vă pot spune un lucru sigur, prieteni,
și vi-l spun din suflet:
Când soldații de la ATF o să-mi bată la ușă,
o să fiu pregătit.
- Așa e! - Mulțumesc, d-le procuror.
Aș spune că am motive să te rețin pentru încălcarea legii armelor.
Nu știu de ce mi-ai trimis această casetă. Știai doar că aici se va ajunge.
Floyd, dacă încalci legea,
cineva te va trimite la închisoare.
Tribunalului nu-i pasă de planuri personale sau de politică.
O să fii judecat că oricare altul.
Ai ceva de spus înainte să continuăm?
Chiar am.
Vreau să vă spun tuturor celor de aici...
că legea pământului vostru nu e și legea pământului meu!
Și vreau să-ți mai spun ceva, judecător Tomkins.
Nu recunosc acest tribunal!
- Bună, Clem! Ăsta e dosarul lui. - Mulțumesc.
- Doamne... - Spune-mi!
Se pare că rinichiul e încă blocat.
Cei de la spitalul din Bozeman spun că am nevoie de dializă.
Eu nu-mi permit asta.
N-am asigurare. N-am nimic.
Ascultă, dacă te trec pe un regim special cu vitamine, o să-l respecți?
Dacă pot să mă las de băut, pot să fac orice.
Vreau să-l respecți, și vom vindeca rinichiul ăla.
Cum de nu mi-au spus asta și cei de la Boseman?
Fiindcă medicina occidentală se ocupă cu prelungirea bolii.
- Eu mă ocup cu vindecarea ei. - Nu-mi permit vitaminele tale.
Păi, să-ți spun ceva.
Ești unul dintre cei mai buni tâmplari din branșă.
Ce-ai zice să-mi repari dulapurile astea în schimb?
Sigur.
Cu mare plăcere, doctore.
Foarte bine. O să refacem rinichiul ăla. Ce zici?
Doctore, vă caută cineva la telefon.
- Spune că e important. - Bine.
Alo?
- Dr. Wesley McClaren? - Da.
Salutare! Doctore, am o problemă.
Care?
Vedeți dvs, d-le, am o iapă,
e o Appaloosa cât se poate de drăgălașă.
D-le, e atât de frumușică, încât vreau s-o mărit.
- Și ce-i rău în asta? - Nimic. Problema e că...
judecătorul de pace spune că trebuie să-i fac analiza sângelui.
Cine-i la telefon?
Wes, liniștește-te, amice!
- Micule Richard, ce mai faci? - Bingo.
Ia spune-mi. Cum merg lucrurile în Ennis?
E ca în paradis. Cum e în Atlanta?
Atlanta era un adevărat iad, așa că am plecat.
Am trecut la lucruri cu mult mai mari.
De asta te-am sunat.
Avem un "joc" nou în oraș, Wes.
Se numește "izolare contra bolilor contagioase".
Cred că ăsta e lucrul de care ți-am tot vorbit ani de zile.
Ce e? Acum când am plecat, poți să mă asculți?
Da. Ei te ascultă. Există o...
Conduc o unitate numită Echipa de Intervenție Biologică.
Aș avea nevoie de o mână dreaptă, de cineva care să știe ce e de făcut.
La naiba, doar ești regele insecticidelor, nu?
Mă gândeam că poate te interesează.
Cine e șeful tău? Cine plătește facturile?
- Păi, știi tu. - O companie ce rimează cu CIA?
Da, ceva de genul ăsta.
Haide, vino alături de noi! O să ne distrăm pe cinste.
Nu mai lucrez pentru guvern și nu mă mai ocup de sănătatea publică.
Ascultă-mă, Wes.
Ești cel mai bun imunolog din țară.
O să stai în colțul ăla de țară,
risipindu-ți talentul făcând ce? Îndreptând oase și împărțind aspirine?
- Asta vrei să-mi spui? - Nu.
Din când în când, găsesc o vițică drăguță și am o aventură.
Da, sigur. Întoarce-te la eprubetele tale de plastic.
Ce?
- Ce-a zis? - Cum naiba să-l conving să ne ajute,
dacă nu pot să-i spun despre ce e vorba?
Nu știu, doctore. Dar deocamdată trebuie să păstrăm secretul.
Sună-l pe următorul om de pe listă.
Nu mai e nimeni pe listă.
Ești cât se poate de sănătoasă.
- Arăți bine. - Nu mă trimiți înapoi?
Nu, d-nă. Cred că spitalul te-a ajutat.
Nu mi-a plăcut!
- Prea mulți bolnavi acolo. - Da?
- E de coacăze. - Mulțumesc!
Atât de mari cresc la mine acasă.
E la cinci minute de casa mea.
Încălzește-o! Rece nu e bună.
Și...
Păstrează-l!
E un cuțit de Damasc.
E frumos, dar nu-l pot primi. Plăcinta ajunge. Mulțumesc, d-nă.
Dar ai venit la mine acasă. Nimeni nu m-a vizitat cât am fost bolnavă.
A fost al soțului meu. Ar trebui să aparțină unui bărbat.
Fă-te bine! Ne mai vedem prin oraș!
Mulțumesc, doctore.
Cred că Darrin te iubește.
- Cine? - Darrin.
Și eu de ce n-am auzit nimic?
Bună, tăticule!
- Ce faci scumpo? - Bine.
- Cum a fost la școală? - Bine.
- Ce-i asta?
E o plăcintă. Molly a făcut-o.
E pentru desert. Asta înseamnă după cină, ai înțeles?
Bine.
- Atunci de ce ai aluat pe față? - Nu aveam!
M-ai păcălit!
Da.
Păi, nu e bine. Nu e bine deloc.
Bine, vin în 10 minute.
E o urgență?
Cam așa ceva.
De ce nu pot să sune după ce ajungem acasă?
Pentru că se pare că oamenii cu urgențe n-au auzit de bunele maniere.
Dar voiam să călăresc pe Starla și să caut mânzul.
Și eu vreau să faci asta.
O să-l trimit pe Frank să vină să te ia, bine?
Mulțumesc, tăticule.
- Bine. - Terminat.
- Bună ziua, dr. McClaren. - Bună!
Fă-ți temele aici.
Dacă sunt băieți aici, să nu flirtezi cu ei.
- Fără întâlniri până la 40 de ani. - Bine, tăticule.
- Ne vedem mai târziu. - Pa!
Doctore! N-am mai văzut ceva de genul ăsta.
Ce avem aici?
Șeriful l-a adus aici după ce s-a prăbușit în biroul lui.
- Care sunt semnele vitale? - Tensiunea e 24 cu 12,
30 de respirații pe minut, pulsul e 105.
- Are febră mare. - Avea 38,5 când l-am adus aici.
Acum are 41. I-am pus perfuzie cu fluorură de sodiu.
- Organismul lui cedează. - Rahat!
A intrat în stare de șoc. Sunt afectate abdomenul și ficatul.
Toate cvadrantele abdomenului sunt dureroase la palpare.
- Tenul cum e? - Alb.
A stat pe lângă oameni, mâncăruri sau alte lucruri dubioase?
L-a mușcat vreun câine sau altceva?
- Ce se întâmplă, dr. McClaren? - Am dat de dracu'.
- Ce vreți să spuneți? - Eprubete de plastic.
- Nu înțeleg. - În situații de pericol biologic de gradul 5,
nu folosești sticlă, fiindcă îți poate tăia costumul și vei muri.
Judecătorul Tomkins intră în fibrilație!
- Richard Bach. - Eprubete de plastic.
Cred că v-am găsit virusul.
Am nevoie de o echipă de intervenții, echipată cu costume sterile, imediat.
Wes, noi...
Da, sunt Bach. Vreau o echipă de izolare în Ennis, Montana.
Un perimetru de 30 de km. Nu e un exercițiu.
Izolați-l!
Sunt colonelul Harvey. Vreau cu șeful de stat-major.
D-le general, punctul de control Alfa va fi izolat în 15 minute.
Nimeni nu va intra și nu va ieși.
- Ce se întâmplă? - Îmi pare rău, d-le.
Zona e în carantină. Drumul e închis. Trebuie să vă întoarceți în Ennis.
Ce se petrece? Tot orașul e bolnav!
Nu știu, dar am o presimțire rea că ceva o să lovească.
Vreau ca Holly să stea aici cu mine, iar tu rămâi prin preajma orașului.
S-a făcut.
Atențiune, rezidenți! Nu vă speriați!
În zonă a fost descoperit virusul pneumoniei bovine.
Prezentați-vă la spital pentru vaccinare și alte detalii.
Vă rugăm să vă păstrați calmul! E important să rămâneți calmi!
Nu vă speriați! În zonă a fost descoperit virusul pneumoniei bovine.
Prezentați-vă la spital sau la doctorul dvs de familie.
- Ți-am spus că aici se va ajunge! - Nu te aud!
Vă rugăm să vă păstrați calmul!
Echipa medicală a adus cu ea
toate antitoxinele necesare tratării virusului.
Vă rog, aliniați-vă pe un rând. Doctorii vor începe în curând vaccinarea.
Trebuia să-l distrugi când ți-am zis eu!
Wes, ce vrei de la mine?
Am venit să te ajut să-l izolezi. De unde era să știu?
Trebuie să-l distrugi. Nu puteți face rezerve din așa ceva!
O să eliminați rasa umană. Indiferent că sunt ruși, chinezi,
americani, cineva o să-l fure și o să-l elibereze.
- Uită-te la noi! - Bine. Ascultă-mă un pic.
În cât timp o să înceapă să moară oamenii?
Într-o zi sau două.
Depinde de condițiile preexistente. Știi tu... afecțiuni cardiace, SIDA...
Să-ți pun o întrebare stupidă. Aveți antitoxine sau antidot?
- Da. - Atunci, să mergem. Avem treabă.
În caz de molimă sau de război, viața nu mai are cine știe ce valoare.
Pe aici, viața încă mai are valoare.
Bătrânul judecător îmi era bun prieten.
Cine crezi că a eliberat "monstrul" din cușcă, Dick?
Un tehnician a dispărut cu o cultură întreagă.
Serviciul de securitate l-a depistat și arestat în Billings,
dar la o zi după ce a vândut-o.
Nu cumva știi și cui a vândut-o?
S-a sinucis înainte ca să fie interogat.
Cu șireturile.
Sigur s-a sinucis?
Sună prea convenabil.
Care sunt ultimele rezultate, doctore?
94 de infestați, d-le.
- Și cinci morți. - Cum reziști, Tom?
Nu știu. Rezist, pur și simplu.
Asta e cultura din gâtul judecătorului.
Uite ce dezvoltare! Incredibil!
- O să pregătesc niște diapozitive. - Doctore...
- Ai un incinerator? - Da, d-le.
Ia mizeria asta și arde-o!
Wes...
Bombele inteligente ale viitorului vor fi microscopice.
Microbii sunt mai ieftini. Nu distrug clădirile.
Nu contează ce crezi tu sau eu, asta e realitatea.
- Trebuie s-o acceptăm. - Trebuie să facem tot ce putem.
Sper să nu omoare pe toată lumea între timp.
Tăticule?
Cine sunt oamenii în alb? Și ce caută soldații aici?
Sunt doctori și încearcă...
să aducă niște medicamente speciale, pentru a-i face bine pe toți.
O să aducă vaccinuri?
- Da, cam așa ceva. - O să-mi faci injecție?
Trebuie să-ți iau un pic de sânge, dar promit că n-o să te doară.
- Ți-e frică? - Nu.
Nu? Fiindcă văcărițele nu se tem, nu-i așa?
Și pentru că, dacă o să fiu doctor, ca tine,
nu pot să mă sperii de injecții...
- Va trebui să le fac multor oameni. - Așa e.
- Poți să păstrezi un secret? - Jur!
Mi-e frică de ace. Le urăsc.
Scuzați-mă! Cum vă simțiți azi?
- Bine, d-le. - Am venit să văd un prizonier.
Toată lumea are dreptul la avocat, chiar și d-l Chisolm.
Da, d-le. Vă rog să vă întoarceți.
- Trebuie să vă percheziționez. - Ce meserie!
E în regulă, d-le. Pe aici.
Mulțumesc mult.
Nate...
Bună ziua!
Mulțumesc.
Parcă ai fi un con de siguranță.
Încerci să fii amuzant, Pogue?
Capul e gata să-mi explodeze...
Mă arde gâtul...
Sunt bolnav.
Știu. Și eu sunt.
Ești bolnav? Ce ai?
Avem o problemă.
Da, avem o problemă. Am nevoie de o injecție.
Acum, du-te și adu-o! Fă-mi o injecție!
Nu e atât de simplu.
Ascultă! Dacă toți ticăloșii din lume...
pot face rost de droguri în celule, poți și tu să-mi faci o injecție!
Floyd, chiar dacă aș putea s-o aduc aici, tot n-ar ajuta!
Antitoxinele nu dau rezultate. Încetinesc boala, dar n-o opresc.
- Adică sunt pe moarte? - Amândoi suntem.
- Te-am avertizat în legătură cu asta. - M-ai avertizat, pe naiba!
I-au adus pe băieții în costume de cosmonauți.
Ei trebuie să aibă ce ne trebuie.
Atunci, du-te și adu-mi! Acum, la naiba!
Nu pot. Au ocupat spitalul.
Sunt apărați de o armată întreagă.
Și eu am o armată. Am o armată de oameni loiali,
martiri până la ultimul...
dispuși să-și dea viața pentru mine.
Nu vreau să-mi pierd timpul
în gaura asta de rahat!
Tu... Scoate-mă de aici!
Scoate-mă de aici, Pogue. Acum!
Am înțeles, d-le.
Agentul viral e extrem de contagios și se poate împrăștia
nu doar prin contact fizic, ci și pe calea aerului.
Trebuie să vă vaccinați și să vă întoarceți imediat la casele dvs.
Repet, vă întoarceți și rămâneți în casele dvs!
Nu încercați să părăsiți zona.
Autoritățile au închis toate drumurile ce duc spre Ennis.
Doamnelor și domnilor: acest agent viral e foarte contagios.
Soră? Asta e pentru oamenii de acolo.
Mulțumesc.
- Ce mai faceți, d-ră Molly? - Frank, sunt foarte speriată!
- De ce e toată lumea bolnavă? - Spun că e un fel de pneumonie bovină.
O tulpină mutantă. Dar eu n-am mai văzut așa ceva în viața mea.
Vaci nenorocite! Scuză-mă, te rog!
Cred că se răzbună pe noi pentru burgeri.
Nu-ți face griji, injecția asta o să te pună pe picioare.
Totul o să fie bine.
Dacă te întinzi un pic, o să-ți tai eu tot fânul pentru la iarnă.
- E o promisiune. - Mulțumesc, Frank.
Pentru puțin.
Doctore...
Oamenii ăștia o să se facă bine, nu?
Da, suntem pregătiți și echipați pentru așa ceva.
- Frank... - Nu asta am întrebat, omule.
- Frank! - Da, Wesley?
Nu crezi că avem probleme mai mari?
- Ba da, d-le. - Lasă-l în pace.
Ai grijă! Nu sunt țintă!
E o bombă!
Haide!
- Jos! Jos! - Doamne!
Mai vreți? Sau vreți să vă scoateți capetele din fund?
Vrem să vină oamenii guvernului și medicii! Acum!
Repede! Luați cadavrele de aici!
Sunt dr. Bach. Eu răspund de unitate. Nu mai răniți oameni, vă rog!
- Ia cuțitul. - Nu știi ce faci aici! Nu!
Inspiră adânc, doctore. Bine ai venit în lumea reală!
E același lot pe care îl avem și noi.
Doamne!
Doctore, rahatul ăsta nu e bun.
- De unde știi? - L-am încercat deja.
Îl avem deja injectat.
Am vaga impresie că știi ceva ce eu nu știu.
Vrei să-mi spui și mie ce se întâmplă?
Au fost cazuri în care NAM-37 a suferit mutații.
Și dacă se întâmplă, antitoxinele nu mai dau rezultate.
Cel puțin, nu pe termen lung.
Atunci, cred că ar trebui să ne considerăm cu toții deja morți.
Datorită ție, Floyd.
Floyd...
Incredibil!
Analizele cuiva au ieșit pozitive la expunerea inițială, dar negative la virus.
Cum adică?
Organismul său luptă și câștigă. Elimină virusul.
Aflăm cum, izolăm anticorpii, și gata! Asta e cheia.
Păi, avem câțiva imunologi de excepție aici.
Au nevoie de mult sânge. Să vedem a cui e mostra.
Numărul 11, eticheta 23.
Să fiu al naibii!
- Bob. - Da, d-le?
Vreau să percheziționezi clădirea.
Uită-te după o fetiță brunetă cu părul lung.
- Găsește-o! - Da, d-le.
Îți dai seama ce ai făcut, Floyd?
Ești cel mai prost om din lume.
Ai deschis cutia Pandorei.
Tu ești cel care a găsit agentul biochimic.
Tu ești cel care i-a infestat pe toți.
Ți-ai trădat oamenii, ți-ai trădat mișcarea.
Da, rostești cuvintele strămoșilor noștri, dar ești un rahat.
- Unde ți-e fiica? - De ce te interesează?
Eu pun întrebările! Unde e?
Asta e o întrebare bună.
Vreau niște răspunsuri.
Ai auzit, Pogue? Trebuie să-i împrospătăm memoria doctorului.
- Să vedem dacă îl ajută asta! - Iisuse, Floyd!
Ticălosule!
Acum e rândul tău, istețule. O putem face prin metoda ușoară sau cea grea.
Floyd, n-o să fie cum vrei tu.
- Ba da. - Atunci să fie prin cea grea.
La naiba! Nu trageți!
- Sper că fiica mea să fie tot acolo. - Da...
Tăticule!
Vino, scumpo.
De ce a durat așa de mult?
Vreau să mă ascultați.
Pogue și omul guvernului sunt acolo, lucrează la un remediu.
Noi trebuie s-o găsim pe fetiță.
Dacă e nevoie s-o împușcați, astupați-i gaura.
Avem nevoie de sângele ei.
Și dr. McClaren?
De el n-avem nevoie. Omorâți-l.
Strânge-ți lucrurile și pregătește-te de drum. Mergem la bunicul.
Sunt gata, tăticule! Am luat doar ce-i mai important. Vrei să verifici?
Nu. Du-te și înșeuează caii.
Ascultă: să strângi bine centurile, o să fie o călătorie dură.
Tăticule, știu să înșeuez un cal.
- Știi să te grăbești? - Sigur.
Haide. Dă-i drumul!
Bun venit înapoi, Missy!
- Nu mi-ai spus că ai găsit-o. - Trebuia să fie o surpriză.
Trebuie să înșeuezi caii să plecăm de aici.
Oh, ai făcut-o deja. Bine!
Haide, să mergem!
Așteaptă!
Frank!
D-le Chisolm, au fost atacați. Au murit toți.
Iar camioanele sunt distruse.
- Dar Sam și ceilalți? - Au fost uciși.
- Starla e speriată. - De ce, scumpo?
- De Floyd. - De Floyd?
Nu mai are nimeni de ce să se teamă de Floyd.
Nu e pe aici.
Cred că se teme și de Frank.
De Frank? Frank e îngerul nostru păzitor.
Acum e în Ceruri și ne zâmbește,
pentru că știe că totul va fi bine.
De ce îl luăm cu noi?
Pentru că nu voiam să-l las acolo.
Voiam să-l duc la bunicul, să-l îngropăm cum se cuvine.
Așa e normal.
- Crezi că ne vede? - Sigur.
Bătrânul Frank găsea ceva amuzant în orice situație.
Acum e sus, râde și se simte bine.
Ne privește.
Nu vreau să mă gândesc la Frank...
pentru că mi-amintesc că e mort și asta mă întristează.
Apoi mă gândesc la mama și mă întristez și mai tare.
Gândește-te la ceva frumos, la ceva care îți place.
Am visat-o pe mama azi-noapte.
Da? Și eu.
Crezi că Ann e la bunicul?
Sper că da. Am nevoie de ajutorul ei.
Floyd, cred că am găsit anticorpul care va opri NAM-37.
Dar tot avem nevoie de sânge pentru a-l izola.
Nu mai spune, doctore! Sigur că avem nevoie de fată.
Dar știi, nu mai avem nevoie de tine.
Pogue...
Fir-ar să fie!
Îmi pare rău, n-am putut rezista.
În regulă. Uite ce vom face.
Nu! Am și eu.
Nu. Nu e asta. Nu înțeleg ceva.
Ești din Ennis, ai fost expusă,
dar nu te îmbolnăvești, ca Holly.
Vino să vezi!
Poate e o chestie genetică, specifică indienilor.
Se poate.
A venit vremea răzbunării pentru vărsatul de vânt.
Nu e frumos, Ann!
- Scuză-mă. Nu e amuzant? - Nu. Dar probabil că e adevărat.
Nu trebuia să fii la școală?
Ba da. Dar am luat pauză... un semestru.
Sunt prea obosită.
- Să nu renunți la lucrarea de diplomă. - Nu. Acum învăț de la bunicul.
Știe mai multe despre plante decât orice profesor de botanică.
- Ai dreptate. - Îmbătrânește, are nevoie de îngrijiri.
Poate că petrece prea mult timp în lumea spiritelor, dar...
- Înțelegi ce vreau să spun? - Da.
- Îmi pare rău pentru Frank. - Și mie.
Parcă m-ar fi lovit trenul. Mă grăbesc să plec.
Unde te duci?
E o unitate cu un laborator bun pe dealurile astea.
- Vreau să văd ce e cu virusul ăsta. - Ce unitate?
O să-ți povestesc cândva.
Bun cal!
E cam pricăjit, dar îmi fac treaba cu el.
Se pare că cineva ne-a băgat într-o mare belea,
și nu știu cum să găsesc ieșirea.
Ești vânător. Nu fugi după cunoștințe.
E ca și o căprioară, va fugi din fața ta.
Lasă cunoștințele să vină la tine. Învață să asculți natura.
Du-te! Noi vom fi în siguranță.
Ce-ar fi să vin cu tine?
Mi-ar prinde bine încă un om.
Călăresc foarte bine, cunosc și munții.
- Și mă descurc într-un laborator. - Ți-ai strâns lucrurile?
- Uite-o. - Ce?
- Unitatea. - Nu văd nimic.
Da, fiindcă nici nu trebuie.
Bătrânii fierbeau astea și făceau vopsea pentru cai.
De ce își vopseau caii?
Pentru că și caii pot fi la fel de vanitoși ca o fetiță.
Machiaj pentru cai.
Ți-amintești de asta?
E...
- E "leacul roșu". - Da.
Și cea mov?
E secretul nostru.
Te iubesc, bunicule!
O să fie cam greu să intrăm.
Dar după ce am pătruns, ia-te după mine.
Am trăit aici toată viața și nu știam de locul ăsta.
Știi, e ciudat. Ei au fabricat virusul, ei au inventat internetul.
Acum, le voi folosi pe amândouă împotriva lor.
Am găsit un spectru curat.
Să sperăm că n-o să ne blocheze comunicațiile,
apoi, totul e gata.
- Pogue, mai dă-mi o doză. - Floyd, n-are rost.
Nu-mi pasă! Nu pot face asta de la doi metri sub pământ.
Fă-mi injecția! Am nevoie de timp.
Baftă!
- O să fim împușcați. - Nu, mai întâi ne avertizează.
Vă aflați pe o proprietate guvernamentală.
Întorceți-vă și părăsiți imediat zona!
Sunt dr. Wesley McClaren, am asigurat accesul.
Trimiteți pe cineva sus imediat.
Nu sunteți pe lista de acces. Nu vă pot lăsa să intrați.
S-a declanșat o catastrofă biochimică. Trebuie neapărat să intru.
Ai vreun motiv pentru care ai nesocotit un ordin direct, soldat Benson?
Nu, d-le.
Articolul 15 te mănâncă!
Am înțeles, d-le.
E o zonă interzisă.
Asta înseamnă că pot să vă împușc pentru simplul motiv că sunteți aici.
Aruncați documentele jos și îndepărtați-vă!
- Dr. McClaren. - Domnule...
- Cine e femeia, doctore? - Dr. Nor-Alb. A venit să mă ajute.
Am lucrat la nivelul C un an.
Trebuie să ajung acolo.
Avem probleme acolo sus și văd că și voi aveți aici.
Din păcate, doctore, nu mi s-a spus nimic despre asta.
Până ce voi primi noi ordine,
- sunteți amândoi arestați. - Astea sunt ordinele.
Nu trebuie să mă arestezi.
- Am venit să vă ajut. - Puneți-i cătușele!
Faci o mare greșeală.
Lăsați armele jos!
Nu sunt terorist, sunt medic.
Și am venit aici să vă ajut.
Mă duc la laboratorul meu.
Câți oameni sunt aici?
Șase, plus unul la infirmerie.
Cum ați fost expuși?
În timpul exercițiilor de afară.
Măștile nu erau bune?
Nu, d-le. Nu purtam măști.
Credeam că toată treaba asta cu boala e o vrăjeală.
Ei bine, nu e.
Parcă n-aș fi plecat niciodată. Vezi o asemănare?
D-le locotenent...
Sergentul Gunner tocmai a murit.
Avem multă treabă.
Problema cu virusul NAM e că proteina nu se dizolvă.
Dacă îl încălzim suficient, am putea să-l dizolvăm.
- Pot să vă ajut cu ceva? - Da.
- Poftim ceaiul! - Mulțumesc.
O să te faci bine.
Cum e, băieți?
Se simte cineva mai bine? El cum se simte?
Cum te simți, fiule?
Fir-ar să fie!
Noi evenimente au avut loc în Ennis, Montana,
unde Floyd Chisolm, liderul miliției locale, a eliberat în oraș un virus pe calea aerului...
fapt care a creat o zonă mortală.
Virusul a fost identificat drept un agent biologic de nivel 4
cunoscut sub numele de NAM-37,
de 10 ori mai puternic decât antraxul.
Autoritățile n-au putut nega zvonurile apărute pe site-ul miliției,
conform cărora virusul a fost eliberat de guvernul SUA.
Milițiile din toată țara au primit numeroase cereri de voluntari,
în timp ce depozitele și magazinele de armament
raportează că stocurile de măști de gaze și arme s-au epuizat.
Întrebarea pe care și-o pun toți e: cum să lupți cu un dușman invizibil?
Unitățile armatei mențin în continuare un perimetru de 30 de km,
dar stau neputincioase și nu pot interveni,
unele surse confirmând că Chisolm, un autoproclamat patriot al noii Americi,
are mijloacele necesare pentru a lansa virusul în toată țara.
Chisolm se va întoarce în tabăra sa, în timp ce negociatorii guvernamentali
încearcă să pună capăt înfruntărilor mortale.
D-le Chisolm?
Asta a dorit Thomas Jefferson?
Te pricepi la istorie, băiete, dar a trecut mult timp de atunci.
Lucrurile s-au schimbat.
Dvs ați stârnit totul, nu?
Încă nu s-a terminat.
Să nu uiți asta!
Abia mai rezistă.
Doctore!
- Cum te simți? - Mi-e frică de moarte.
Toată lumea se teme de moarte.
Dar să-ți spun ceva.
Tu n-o să mori. E un ordin.
Am înțeles, d-le.
- Wesley, se întâmplă ceva. - Spune-mi!
E mult ser în sângele locotenentului.
Nu se poate.
Uite!
De ce el?
Ce sunt florile astea? Și ce bea?
Ceai de flori sălbatice. E rețeta bunicului.
- El îi spune "leacul roșu". - De când bea asta?
De ieri.
E același ceai pe care îl bei și tu.
Fii cu ochii pe el! Să sperăm că se întâmplă ceva.
Wesley!
Salut, doctore!
Fir-ar să fie! E grozav!
Mulțumesc că ai fost cobaiul meu. Să te faci bine!
Să fiți cuminte, d-le.
O să fiu.
- Tată! - Pune șaua! Plecăm.
Vreau să hrănești și să adăpi caii imediat. Au muncit din greu.
- Tăticule, când vin Ann și bunicul? - În seara asta.
Mi-e dor de Ann.
- Abia ai văzut-o aseară. - Știu.
- Și ție ar trebui să-ți fie dor de ea. - Da.
Bună!
Bunul doctor... Scuzați-ne, domnilor!
Ia loc!
Bine ai venit în casa mea!
Vrei un Merlot de calitate?
Aș spune că ai gusturi alese pentru un băiat de la țară.
E remarcabil.
Sincer să fiu, nu mă consider un băiat de la țară.
Mă consider un gentleman fermier, ca și întemeietorii țării.
Știi, când aud asta, parcă își și văd chipul pe bancnota de un dolar.
Asta vrei? Ia să mă gândesc...
Nu, nu pe cea de un dolar. Aș zice pe cea de 100 de dolari.
Vreau sistemul adevărului, cel creat de strămoșii noștri,
nu minciunile uzurpatorilor.
Nu vreau să fiu scanat de FBI când intru la baie.
Cred că vrei să ai parte de tot ce e bun,
dar, însă fără să plătești.
Cu cine ești în război, d-le?
Știi bine cu cine. Ai lucrat pentru ei.
Sunt în război cu nenorociții care au inventat MK Ultra, controlul minții,
narcohipnoza... Ai auzit de astea, nu-i așa, doctore?
Guvernul a făcut o sută de mii
de experimente pe americanii nevinovați.
Ei nici n-au știut asta.
Au făcut-o și o vor mai face.
- Știi că fac astfel de lucruri. - Da.
Ce zici de SIDA? Ai ajutat și la inventarea ei?
Care planul tău? "Global 2000"?
- "Liebenstraum", herr doktor? - Ca să fiu sincer...
când am intrat în CIA, am făcut-o pentru un singur lucru:
să dezvolt elemente care să apere SUA
împotriva agenților biochimici străini.
Am realizat și lucruri pe care ei le-au folosit greșit.
Se poate că ei să fi făcut rezerve și să nu le fi distrus.
De asta am demisionat
și am început să lupt contra lor.
Nu e sănătos să eliberezi agenți biochimici
care pot ucide mii sau milioane de oameni.
De ce nu-ți folosești inteligența ajutându-mă pe mine?
- Am putea găsi un leac. - L-am găsit deja.
Ai un leac, doctore?
Atunci, respectă jurământul către Hipocrate și ajută-mă.
Propun un toast. Pentru sănătatea noastră.
Pentru libertate!
Șefu', ce se întâmplă?
Tăticule!
- Îmi pare rău. - Aruncă arma!
Nu pot.
Uite, eu am lăsat-o pe a mea.
Am aruncat arma.
N-o să-ți facă nimeni nimic.
Te rog! N-am vrut...
să-i fac nimic fetei tale.
Trebuie să mă crezi.
Te cred, așa că n-o să te omor.
D-le colonel, vă caută dr. McClaren.
Doctore, ce naiba se petrece acolo? Credeam că v-au prins milițiile.
Aveți un remediu?
- Da, e un extract din flori sălbatice. - Flori?
O să te faci bine. Rezistă, prietene! Rezistă!
Mă bucur să văd că ai scăpat. Cum te simți?
Binișor, Wes.
Cetățeni din Ennis! Asediul s-a încheiat.
Orașul a fost eliberat. Aceste flori vor opri virusul.
Le sunt aruncate tuturor celor din zona aflată în carantină.
- Ele vor opri virusul... - Ce sunt?
Remedii ale muntelui, la care imunologii nu s-ar fi gândit niciodată.
A fost nevoie de un indian, Picior-Negru, pentru a le găsi.
Au un efect antiviral puternic.
Să fiu al naibii!
Aceste flori vor opri virusul...
Le sunt aruncate tuturor celor din zona aflată în carantină.
Ele vor opri virusul, dacă acționați prompt.
Adunați-le, fierbeți-le și așteptați echipele medicale,
care vor veni în scurt timp.
Bunicule! Ann!
Missy!
Bună, Missy!
Vezi de ce nu vin în oraș?
Te înțeleg, bunicule. Te înțeleg.
Haide! Grăbește-te! Încă mai ai burtica mare.
Ai mâncat prea mult?
Uită-te la ea, tăticule! Uită-te la ea.
Ce avem noi aici?
SFÂRȘIT